Höger!
Åk bakvägen.
Fan!
Ligg still, skitstövel!
- Vad vill du? - Håll käften!
- Jag har fan inte gjort nåt. - Håll käften!
FÖREGÅENDE DAG
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Sara, förlåt att jag ringer så här sent.
Kan du komma förbi imorgon bitti?
Jag måste prata med dig om nåt mycket viktigt.
Bra, vi ses imorgon.
Hur i helvete kunde vi förlora när Vatikanens kommission röstade?
Ja, vi förlorade, men jag har redan fixat det.
Du behövde inte komma, jag hade ringt dig.
Vilken jävla stad, va?
Det tar aldrig slut.
Det måste vara ansträngande.
Jag skulle inte kunna bo nån annanstans.
Är du skadad? Gick det bra?
Stick, det gick bra.
Hur mår du?
Som nån som tog en kula i en annans ställe.
- Jag bad dig inte gå dit i mitt ställe. - Makar gör sånt för varandra.
Kulan snuddade bara vid mig, men det gör ont.
Jag är inte din syster.
Det var andra gången jag täckte upp för dig.
Jag vet inte ens var du var.
Jag är less på det här!
Hör på, Angelica...
Vadå?
Ska vi lägga oss?
Jag har gjort dumma saker i mitt liv
men jag trodde aldrig jag skulle göra nåt så idiotiskt.
Tur att inget hände.
Men det kunde ha gjort det, och det hände mig nästan nåt.
- Så vad har du bestämt dig för? - Om vadå?
Att ta sömnpiller, att vila, att verkligen sova.
Jag måste dra.
Zigenarna och familjen Adami kommer snart till stallet.
Nå? Har du inget att säga?
I slutänden hände inget.
Hon dör nästan, och du säger att inget hände.
Okej...
Vart ska du? Du följer med mig.
Du har ju alltid varit som ett barn.
Från och med nu måste du be om lov för allt.
- Amadeo, släng de där skorna. - Varför?
Du behöver nya skor till jobbet.
Du vet att jag tycker om dem.
Du kan tycka om nya skor med, det vet du väl?
- Tror du det? - Gå och shoppa. Du kanske ändrar dig.
Vad är det?
Jag tycker om att du är här och går runt i huset.
Jag har aldrig sett ett så stort hus.
Vi hämtar dina grejer senare så att vi kan fylla det. Okej?
Jag följer med.
Oroa dig inte, Romolo är där.
Jag är inte som din bror. Jag lämnar dig inte ensam.
Jag är inte ensam. Jag har redan sagt att jag har med mig Romolo.
Lugn.
Jag menar det.
Du stannar här och håller vakt med de andra.
Ni har begått misstag båda två, men de är familjen Adami.
Kallar du min fars död ett misstag?
Kalla det vad du vill. Det var inte vi.
Nej, det var jag...
Det är ditt problem.
Jag diskuterar inte med zigenare.
Vänta.
Dina killar sjabblade vid Café EUR. Ni gick över gränsen.
Så nu får du kompensera Livia och dra hem till dina fula små hus.
Hur skulle jag veta att Adami hade caféerna i EUR?
Nu vet du det.
Hon har redan hela Ostia, varför behöver hon expandera i Eur?
- Och vi får inte ett skit. - Din släkt räknas fan inte.
De är familjen Adami!
Enligt ryktet skiter din bror i Ostia nuförtiden.
Och du klarar dig inte på egen hand.
Nämn inte ens Ostia.
Manfredi, vi är färdiga.
Dina problem är lösta, det är inte mina.
Jag väntar på underskrifterna för marken som du lovade mig.
Inte ett skit, alltså?
Inte ett skit? Tänker du aldrig?
Även om jag tänker så har vi inte ett skit.
Det är en vinst att bli inbjuden. Vi har aldrig diskuterat på den nivån förut.
Nu åker vi.
- Vad gör du här? - Shoppar.
Lögnhals, du hatar shopping.
Se hur du ser ut.
Ser du att hade du fel förra gången?
Du sa att vi inte hade nåt gemensamt, men ändå är vi här
och pratar om mina skor som på den gamla goda tiden.
Älskling, den gamla goda tiden är historia och det är du också.
Gjorde jag dig besviken, Gabriella?
Var snäll och släpp mig!
Du trodde att jag skulle hålla mig på min plats som vanligt.
Istället gjorde jag dig besviken.
Läget har förändrats, Sara.
Och du måste ge marken i Ostia till Samurai.
Skämtar ni?
Din man lämnar tillbaka marken
och marken säljs automatiskt till Samurais firma.
Kontraktet behöver bara skrivas under. Jag förstår inte.
Vad finns det att förstå?
Tror du att jag skulle bjuda hem en förlorare som Sandro utan orsak?
Jag behövde dig för att kunna gå emot Samurai.
Först skapade jag ett hinder för honom, sen tog jag bort det.
Han får marken, och jag får tillbaka min mans imperium.
Och här är vi.
- Jag lämnar inte ifrån mig marken. - Gör det.
Annars avslöjar jag historien med Theodosiou.
Ni har inga bevis.
Jag har mina metoder.
Nån börjar prata om monsignores märkliga död,
och när ryktena går inleds en utredning, och obduktionen ifrågasätts.
Rättsläkaren ger efter och berättar allt.
Du tvingade honom att mörka självmordet, Sara.
Med tiden kommer du att förstå.
Jag måste gå. De fattiga väntar.
Hur gick det?
Dåligt, men bra, verkar det som.
Vad tänkte du berätta för mig i går kväll?
Ge tillbaka min mobil.
Du ska göra som jag säger!
Du har en älskare! Det är därför du inte älskar med mig.
Du, Monaschi och de där två skitstövlarna gaddade ihop er mot mig.
Trodde du inte jag skulle få veta det?
Hör på, du satte dem i vägen för mig, så nu måste du ta bort dem.
Genast.
Får jag förklara?
Förklara varför ditt falska leende försvann.
Var har du lagt det?
Nu måste du få dina små polare ur vägen.
Hur?
Gillra en fälla.
Be dem möta dig vid midnatt på Piazza Mancini-parkeringen, så dyker vi upp.
Annars säger jag vad du gjorde med Adami. Först för din far, sen för Aureliano.
Och jag...
Vad händer med mig?
Sonen till en polis är alltid bra att ha.
- Har du hört av Lele? - Nej.
Var är Monaschi? Hur länge innan det skrivs under?
Hur fan ska jag veta? Det tar tid.
Var det därför du ringde?
Nej, jag ringde för att våra familjer träffade Samurai idag.
De slöt en pakt, men den varar nog inte så länge.
- Det är deras problem. - Om det så vore.
I går blev min fru nästan dödad vid Café Eur.
Vad fan gjorde hon där?
Inget. Hon levererade nåt istället för mig.
Vad hände med henne?
- Inget, som tur är. - Vad bra.
Jag måste hämta Isabels grejer. Hon flyttar in.
Ta det lugnt. Okej?
- Flyttar hon in hos dig? - Jag måste ju göra ett försök. Eller hur?
Den är snyggare på dig än mig. Behåll den.
Gå till din fru, hon behöver dig.
Du borde vara nöjd.
Du har rätt, men Aureliano har inte skrivit på än.
Och Samurai vill ha marken som jag lovade honom nu.
- Du måste prata med din bror. - Om han svarar i telefon.
- Vem vet vad han gör? - Han lever sitt liv.
Han borde vara här, med sin familj.
Det kommer en tid när man växer upp och bildar egen familj.
Vad menar du?
Folk har sett honom i Ostia med en svart tjej.
- Jag tror inte på det. - Jo. Det är normalt.
Det är bättre för honom och för alla.
- En jävla svart tjej? - Ja.
Han är precis som min far.
De har till och med flyttat ihop.
Var bor de?
Kom igen...
Säg var fan de bor.
I din mors hus.
Pappa...
Pappa, du måste hjälpa mig.
Jag ska börja mitt skift nu.
Jag ska berätta allt.
Inga lögner.
Du kommer att ljuga.
Inte den här gången.
Jag hoppas det. Jag vill slippa sparka ut dig härifrån också.
Det är bara små skitsaker.
Jaså?
Är Samurai också en liten skitsak?
De bad mig delta i en kokainaffär ikväll. 50 gram.
Två killar ska ge det till mig.
Att snorta några linor på en fest är en sak.
Men jag har aldrig langat, och jag vill inte börja med det nu.
- Jag vill få tillbaka mitt liv. - Det räcker. Jag fattar.
Hör på.
Jag tänker inte fråga mer. Säg ja.
Bete dig lugnt och säg att du går dit, sen stannar du hemma.
- Vi åker istället för dig. - Och sedan?
Vi ska ta de där jävlarna på bar gärning.
Jävlar? Det är ju unga killar som jag.
Två killar med 50 g kokain?
Men lova att du inte går dit.
Tack.
- När? Var? Beskriv dem. - Klockan tio.
Utanför kyrkan på Tiberön.
Den ena är lång och blond. Den andra har tuppkam.
Hör på.
Jag sköter det här från och med nu.
Men sen måste du berätta om allt,
från Samurai till knarklangningen.
Allt kommer att bli bra, Gabriele.
Allt.
Nå? Säg vad du fick till slut.
Vi klarade det nästan.
Du gjorde affärer med Roms värsta brottslingar, du tappade vettet.
Du förlorade allt vi hade.
- Det kan fortfarande finnas en lösning. - Jag tror inte det.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Jag måste försöka.
Adjö.
Hjälp mig.
Du var modig igår.
Den jävla slipsen stryper mig. Den driver mig till vansinne.
Jag ska städa upp.
Bli inte förvirrad...
Det är inte han som är din man.
Din son måste komma ihåg att han har en fru!
Min son har inga problem med minnet.
Men han har visst ett annat problem. Och det är stort, eller?
Och du är här för att lösa det.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Var en hustru, inget annat.
Men om min man inte vill ha mig, vad gör jag här?
Om du sticker nu så riskerar du min sons liv,
och att du inte blir värt nåt.
Vi kvinnor har magkänsla.
Vi hittar alltid ett sätt att rädda ett äktenskap.
- Vem är ni? - Sara Monaschi. Jag måste tala med er.
Jag har husarrest och får inte släppa in nån.
Ni och jag har nåt gemensamt: Samurai.
- Han utnyttjade oss båda. - Jag vet inte vad ni talar om.
Jag jobbar i Vatikanen och kan göra det besvärligt för honom.
Men jag behöver nåt att använda mot honom.
Jag kan skydda er.
Vet ni vem som ligger bakom detaljplanen?
Jag lever bara för att jag aldrig har skvallrat.
Det behöver ni inte. Ge mig nåt, jag är fronten.
Fronten? De kommer att skjuta oss båda.
Hur lång tid tar det för maffian att inse att jag blåste dem?
Maffian?
- Ge mig bevis då. - Hitta det själv.
Men skynda er. Då kanske det finns hopp för oss båda.
Tjena, brorsan.
Hur är läget?
- Är det bra? - Ja, och själv då?
- Hur är läget med Monaschi? - Det var därför jag ringde.
Sara har ordnat en fest för att avtalet sluts.
Vi behöver mycket kola.
Inga problem, vi tar hand om det.
- Var ses vi? - Klockan tio på Tiberön.
- Okej.
- Klart. - Vart fan ska du?
- Vi måste skåla. - Vi måste fira.
Skål för oss!
Jag har massor att göra, och nu måste jag fixa kolan också.
Kom, Spadino. Du kan dricka öl senare.
- Vi ses, Lele. - Vi ses.
Stadshuset... Jag föreställde mig att det var mer majestätiskt.
Det är ju inte bara det här kontoret.
- Är det första gången ni är här? - Nej, men jag tänker alltid samma sak.
Har ni barn?
Ja. Och ni?
Nej, tyvärr inte.
Jag hade ändå inte varit en bra mor.
Det är modigt att erkänna det.
Det krävdes mod för att komma hit idag.
Hur kan jag stå till tjänst?
Ett av företagen som vill ha marken i Ostia är korrupt.
Om ni undersöker saken så hittar ni till och med maffian.
Maffian? I Rom?
Offentliggör skandalen innan det är för sent.
Det är allvarliga anklagelser.
Hur vet ni det här?
Undersök företaget.
Allt finns där, men gör det nu.
Tack för att ni kom till mig.
Kan jag lita på er?
Det gjorde ni just.
Ja?
- Aureliano? - Han är ute.
Du är väl städerskan?
Nej, jag bor faktiskt här. Vem är du?
Nej, frågan är vem du är. Och vad gör du här?
Hör på, vännen, stick. Jag är redan trött på dig.
Släpp mig.
Jag ska säga vad du är.
En hora.
Och du är svart.
Så, samla ihop all din afrikanska skit och dra härifrån.
För det här är mitt hus.
Jag vet vem du är.
Aurelianos syster.
Livia, punkt slut.
Jag är hans kvinna.
Är det vad han har sagt? Vad sa han mer för att få hit dig?
Att han vill bo ihop med mig.
Min far gillade också svarta tjejer.
Han fick dem att tro att han älskade dem. Han hittade lägenheter åt dem.
Men de var fortfarande horor.
Han måste betala för att tycka om det.
Du misstar dig. Din bror betalar mig inte.
Han är tydligen smartare än sin far.
Han får knulla dig gratis.
Får jag fråga vad du sysslar med?
Jag gör en vän en tjänst.
Din kompis har stor aptit...
Hur är det med min syster? Springer hon fortfarande Samurais ärenden?
Bara du kan sköta den skiten. Det är inget en kvinna kan göra.
Kom hem, Aureliano.
Bli sams med din syster. Det finns ett tomrum som inte känns bra.
Du är en bra kille, Romolo.
Problemet är att alla inte är som du.
Nu vet jag vad du ville berätta.
Jaså, det där igen?
Nu ska jag tala till punkt.
Jag vet vad du är.
Vad är jag?
Du gillar inte tjejer, det är därför du inte rör mig.
Jag såg dig med din kompis i dag.
Då förstod jag allt, även vår bröllopsnatt.
Vad såg du?
Du tycker mycket om honom, va?
Jag såg hur du såg på honom. Du slukade honom med blicken.
Vad fan snackar du om?
Om jag berättar för Manfredi är du död.
Men jag är redo att fortsätta som ett par.
Vad menar du?
Jag gifte mig för att bli prinsessan i familjen.
Istället är jag som en tjänare.
Jag vill ha ett barn.
En prins utan arvinge är inte värd ett skit.
Och utan en arvinge så drar jag.
Vad vill du göra?
Vad gör du här?
En viss Sara Monaschi kom till mig idag.
Hon sa att nån har tagit maffian till Rom och att jag skulle avslöja det.
- Hon är galen. - Men hon verkar farlig.
Det beror på vad hon vet. Vad vet hon?
Nån har pratat med henne. Kanske Finucci.
Kanske.
- Var är grejerna? - Här.
Vad är det med dig?
Spadino, vad i helvete gör du? Vad fan gör du?
Låt mig vara, det är privata problem.
Titta på mig. Lämna dina privata problem utanför!
Vi blir snart stora spelare. Okej?
Och le!
Titta vilken snygg mössa du har! Du borde vara glad.
Ge mig den där.
Nu åker vi.
Trevligt att du är här, men jag kan inte släppa in dig.
- Är det så du behandlar en vän? - Polisen kommer snart.
De kontrollerar alla besökare.
Då kunde du ha kommit till mig.
Låt säga att det inte är ett alternativ.
Jag tänkte komma tidigare, men jag börjar bli gammal, Giacomo.
Ja, men vi åldras väl.
Jag vet hur du ska slippa den här situationen.
Men...
Du måste åka så långt härifrån som möjligt.
Vill du ha nåt att dricka?
Jag slutade för länge sen.
Nej...
Det är inte så man åldras väl.
Lägg av.
Minns du när vi drack sju öl var
och sen gick och spöade kommunisterna?
Vi gav dem vad de tålde.
De gav oss vad vi tålde.
Goda tider.
Så, berätta för mig då.
Hur långt måste jag åka, tror du?
Långt bort, Giacomo, långt!
- Var i helvete är han? - Han skulle komma klockan tio.
Snygga.
Var de dyra?
Tycker du om dem?
Prova dem.
Du ser ut som en annan person.
En annan person.
Jag är fan less på det här.
Stanna!
Där!
Kör!
- Rör dig inte, skitstövel! - Vad vill du?
- Håll käften! - Jag har inte gjort nåt.
Håll käften!
Undertexter: Aino Bergh